Du der med kasketten.
Mig?
Må jeg bede om din taske?
Spiritus. Tre-fire liter.
-Jamen dem har jeg købt. -Ja.
Men du er for ung, og det er ulovligt.
Eller vil du anholdes for smugleri?
-Nej. -Nej.
Godt. Så kan du afhente din taske derhenne.
-Undskyld. -Ja, ja.
Lede kælling.
Jeg kan ikke klare sådan nogle som hende.
-Hej! -Hej, Tina!
Nej, bliv her. Satans!
Jeg vidste ikke, du kom allerede.
Hun skal i bad. Ja, vi har fået skab, ikke også, skat?
Guldhund, ja. Er du Husses guldhund?
Hvordan har du haft det?
Tjo...
Jeg går en tur. -Fint.
Lille skat... lille skat.
Så, så.
Hej.
Nej, nu kalder de muskelhunde kamphunde igen.
Hvor mange hundekampe har du set her, hvad?
Tudefjæs.
Skal du ikke smage på det?
Chinchillaer, fy for satan. De overtager det hele.
Byttedyr.
Hvad har du lavet i dag?
Hvad?
Undskyld?
Ja?
Det ser fint ud. Tak. -Selv tak.
Din telefon, tak.
-Jeg har folk, der venter på mig. -Læg din telefon her.
-Hvorfor det? -Gør det nu bare. Vi er snart færdige.
Hvad laver du?
Robert! Robert!
Munden... munden.
Kom!
Jeg ringer efter politiet.
Undskyld.
Hvad er det?
Gæt.
Svar på spørgsmålet.
En larveklækker.
Kan du lide insekter?
Gå bare.
Vi ses.
Ellers andet?
En pakke John Silver.
-Hej. -Hej.
Hej.
Hej, far.
Hvad spiser du?
Far?
Tina! Hvor er det dejligt, at du er her.
Jeg ringede i går og sagde, at jeg kom.
Kan du huske det? -Ja... ja, måske.
Nu, du nævner det.
Hvordan går det, skat?
Jeg har travlt på arbejdet.
Du kan få én.
-To. -Jamen...
Tre, så.
Long John Silver.
Hvordan går det med kræmmeren?
Roland?
Som sædvanligt.
Han var til hundeudstilling i sidste uge i Umeå.
Men hvordan har I to det?
Jamen vi har det fint.
-Som sædvanligt. -Jamen går I i seng med hinanden?
Far!
Det vil jeg ikke snakke med dig om.
Søde pige, jeg vil bare ikke have, at du bliver udnyttet.
Det er dit hus.
Jeg kan bare godt lide at have nogen boende.
Han er faktisk...
...sød.
Kom så, 11.
Jeg har besøgt far i dag.
Elsker han mig stadig?
Den satan.
Snart kan han ikke huske dig mere.
Er det blevet værre?
Det kommer og går.
Det var trist. Trist at høre.
Nej, nej, nej!
Kør til!
Kør!
Brug dog pisken!
Hej.
Hej. Agneta. -Tina.
Du fandt altså et hukommelseskort fyldt med børneporno-
-i lommen på en, du aldrig har set før.
Hvordan kunne det gå til?
Jeg vidste ikke, hvad der var på kortet, men...
Men hvad?
Jeg kunne lugte det på ham.
Hvordan det?
Jeg kan mærke sådan noget.
Skam, skyld, vrede-
-og den slags, og så lægger jeg bare to og to sammen.
Fyren benægter selvfølgelig alt.
Vi knalder ham for besiddelse-
-men vi har mistanke om, at han kender dem, der laver filmene.
Vi har tjekket hans telefon.
Den afslørede gentagne besøg-
-i et kvarter i Svaneholm uden for byen.
Vi har overvåget det i en periode, men vi kan ikke indkredse søgeområdet.
Hvad vil du have mig til?
Jeg kan ikke få en ransagningskendelse uden nogen beviser.
Jeg ved ikke engang, hvilken lejlighed det er.
Kan man virkelig lugte folks følelser?
Ja.
Det lyder dejligt.
Nej, lad os gøre ligesom sidst.
Nej...
Undskyld, men der skal være nok til alle.
Undskyld?
Hej igen.
Jeg tror, han er clean.
Han har noget på sig.
-Er du sikker? -Ja.
Følg med mig.
-Ingenting? -Ikke noget, der rager os.
Du skulle have gjort det, ikke jeg.
For nu at sige det klinisk, så har hun... han...
Hun har en skede, ikke en penis.
Og det var ret pinligt.
Nå.
Jamen...
-Er hun opereret? -Det spurgte jeg faktisk ikke om.
Hun har et ar på halebenet, men det sidder ret langt oppe, så...
Hvad? Et ar?
Et ar. Heromme.
Ja?
Jeg skylder dig en undskyldning.
Du har ret til at indgive en formel klage.
Det gør ikke noget.
Var der ellers noget?
-Måske er det lidt for personligt... -Ja?
Hvem er du?
Vi er færdige. Du må godt gå nu.
Jeg har ikke travlt.
Hvad kan jeg sige?
Jeg rejser rundt.
Jeg slår mig ned en tid.
Og så rejser jeg videre.
For at studere insekter?
Blandt andet, ja. Og hvad med dig?
Bor du her på egnen?
I Skogsnäs. Det ligger ud til skærgården.
Vandrerhjemmet i Riddersborg...
Er det godt? -Ja.
Har du tænkt dig at bo der?
Måske.
Jeg hedder Vore.
Okay.
Der er noget, jeg har tænkt over. -Ja?
Mit ar... -Ja?
Hvornår fik jeg det? -Jamen...
Du faldt på noget skarpt som barn.
Jeg tror, det var en sten.
Hvor lille?
Tja... Du var måske tre år.
-Blev jeg syet? -Ja.
De syede dig-
-med nål og tråd og det hele.
Var jeg indlagt?
Det burde jeg da kunne huske.
Du var tre år.
Hvordan skulle du kunne huske det?
Stands!
Tina, godt at se dig! Hun har fået veer. Vil du køre os?
-Tina... vi har altså ret travlt. -Vent lige lidt.
Tusind tak, fordi du kørte os, Tina. Det var pænt af dig.
Pas på.
Jeg vil ikke.
-Lad mig nu bare ligge her hos dig. -Nej. Hvorfor?
-Er du fuld? -Mig? Nej.
Jeg er bare så glad for dig.
-Kan vi ikke bare prøve lidt? -Nej.
Roland, jeg kan ikke.
-Vi kan da prøve. -Nej.
-Det gør ondt, Roland. Jeg kan ikke. -Jeg skal nok være forsigtig.
Hvad fanden...!
Hvad...
Der er sgu altid noget med dig.
Du kunne godt tage at tænke lidt på mine behov.
VANDRERHJEM
Sikke en overraskelse.
Jeg kom lige forbi.
"Kom lige forbi..."
-Hvad laver du? -Samler larver, som du kan se.
Vil du smage?
Nej.
Det gør man ikke. Det er ulækkert.
Hvem siger det?
Det siger alle.
Du vil jo gerne.
Kom nu.
Nej.
Det smager slet ikke værst, vel?
Hvordan går det på vandrerhjemmet?
Det er et trist sted, men det må bare gå an.
Jeg har ikke noget valg.
Vel?
Fredeligt, sagde du?
Jeg havde glemt dem.
-Undskyld. -Det gør ikke noget.
-Hej. -Jeg sidder og ser tv.
-Hvad var det for en lyd? -Jeg har en gæst med.
-En gæst? -Han skal leje annekset.
Hej.
Ja...
-Vore. -Hvad?
Vore.
Roland. Hyggeligt at møde dig.
-Virker køleskabet? -Ja.
-Hvordan har du fået det? -Det her?
Ja.
-Jeg blev ramt af lynet som barn. -Nej!
Se her.
Lyn er ikke noget at spøge med.
Du må gerne røre, hvis du vil.
-Jeg er træt. Jeg går tilbage. -Ja.
Hvem fanden var det? En led seriemorder?
-En gammel bekendt. -Nå?
Du syntes ikke, du lige skulle spørge mig først?
Sov godt.
-Hvad er der med ham? -Han skal til at gøre noget slemt.
Han lugter af skam. Og sex.
Han skal sikkert bare hjem og se porno.
Tina! Du vækker for meget opmærksomhed.
Kom, vi går ned i bilen igen.
Vi skal finde lejligheden.
-Var det ikke hele pointen? -Okay.
Men vær diskret.
Kom nu. Hvad laver du?
-Der er en baby derinde. -Hvad laver I?
-Forkert lejlighed. -Hvem er det?
De stod og gloede ind ad brevsprækken.
Undskyld. Hun er lidt forvirret. Det er forkert opgang og forkert lejlighed.
-Skal jeg ringe efter politiet? -Nej. Undskyld. Kom nu.
Kom. Kom.
Når det gælder sådan en følsom efterforskning-
-bør vi være ekstra forsigtige.
De havde gang i noget med et barn. Det er jeg 100% sikker på.
-Jaså. -Jeg må derind.
De gør noget modbydeligt derinde. Jeg ved det bare.
Jeg syntes altså også, jeg hørte et spædbarn.
Hvis der var et spædbarn, er det ikke registreret noget sted.
-Er du sikker? -Ja, jeg har tjekket det.
Sikke et smukt sted.
-Ja, ligesom i et eventyr. -Ja.
Jeg fantaserede altid om, at elverne dansede her.
Det gjorde de vel også.
Formodentlig.
Jeg tror ikke rigtig på sådan noget.
Man vil gerne have, at det er sandt. Det ville være sjovt, men...
Men?
Som barn troede jeg, jeg var noget særligt.
Jeg havde en masse forestillinger om mig selv.
Men så blev jeg voksen og forstod, at jeg bare er et menneske.
-Et grimt menneske med en kromosomfejl. -En kromosomfejl?
Du fejler ikke noget.
Det er noget...
...hernede.
Blandt andet.
De siger, det er ret sjældent...
Hvis du er anderledes end andre, er det, fordi du er bedre end dem.
Det behøver du ikke sige.
Jeg kan ikke få børn.
Du skal ikke lytte til alt det, menneskene siger.
-Vil du... -Skal jeg tage hende? Kom her.
Stefan? Hej.
Hej.
-Jeg er Tinas lejer. -Nå ja. Det har Tina fortalt.
-Hej. Esther. -Vore.
Jeg ville bare høre, om jeg kunne låne en kasserolle.
Tina var ikke hjemme, så...
Men dog...
Sikke en lille sød en.
-Er der et navn? -Elsa... tror vi.
Ja.
Jamen så tillykke da.
Endnu en gang tillykke.
Hej igen.
De sidder som regel på værtshus henne om hjørnet om aftenen.
Vi har en times tid.
De har været her for nylig.
Også barnet.
Hvad fanden laver du? Pas nu på!
Det stinker.
Fy for fanden!
Jeg undrer mig over tremmesengen i din lejlighed.
Nå, tremmesengen? Den har vi haft, siden vi havde et etårigt plejebarn.
Bare spørg de sociale myndigheder. Det er ikke nogen hemmelighed.
Jeg vil godt vise dig noget.
-Føj, det vil jeg ikke se på. -Jamen er det ikke dig, der filmer?
-Ikke tale om! -Patrick...
Dine fingeraftryk er på kameraet. Din dna er over det hele.
Hvem er den lille pige? -Aner det ikke.
Hvor gammel er hun? Prøv at se her.
Er det ikke dine sko?
Øh nej. Der er masser, der har sorte sneakers.
-Bare tag afkørslen efter tunnelen. -Okay.
Det er fandeme sygt.
Tina. Kom.
-Hvad laver du? -Kom lige og se ham den store.
Han render ind og ud hele tiden.
Og?
Tara og hendes datter har været underlige, siden han kom. Urolige.
Hvorfor skulle du leje ud til ham?
Gider du skrue lidt ned?
Ja, vi skal køre langt.
-Du er så dygtig, skat. -Held og lykke.
Måske vinder jeg Best in Show denne gang.
Ring, hvis der er noget, ikke?
-Jo, men hvad skulle det være? -Nej...
Øjeblik.
Hej.
Har du savnet mig?
Jeg sagde: Har du savnet mig?
Jeg er misdannet.
Hold kæft.
Du er helt perfekt.
Hvem er jeg?
Du er en trold.
Ligesom mig.
Du er skør.
-En trold? -Ja.
Kromosomforandringen, der gav dig en hale-
-gør dig også i stand til at lugte folks følelser og får lynet til at jagte dig.
En hale?
Ja, en hale.
Afskåret. Kasseret.
Stakkels lille hale.
Er der flere?
Jeg kender til en lille flok i Finland. De flytter rundt.
Hvis man vil finde dem, må man lade dem finde en.
Jeg har tænkt mig at lade dem finde mig en skønne dag.
Måske vil du med?
Ja.
Nå, men hvor kender I hinanden fra?
Jeg er gammel ven af familien.
Javel.
-Og du arbejder med hundene? -Ja, jeg har tre nu.
Tara og hendes døtre.
Vi har lige været til hundeudstilling i Gävle.
Det kan jeg også høre.
Lad hende gå.
15 liter spiritus kan også være til personligt brug.
Du ser lidt træt ud.
Hvornår har du sidst holdt ferie?
Hvorfor sagde du ikke noget? Hvorfor ventede du så længe?
Du har tilpasset dig menneskenes verden. Du har et arbejde, et hus.
Der er meget, du ikke kender til.
Mennesker er bange for os.
Med rette.
De ved, at hævnen kommer.
Hævnen?
Jeg ved ikke, hvad der blev af dine forældre.
Mine blev anvendt til medicinske forsøg i 70'erne.
I ti år lykkedes det dem at holde dem i live-
-mens de pinte og plagede dem.
Jeg blev flyttet fra det ene børnehjem til det andet.
Sjovt nok faldt jeg aldrig rigtig til.
Blev du udnyttet?
Det rørte mig ikke rigtig.
Jeg er ikke svag som dem.
Jeg har lige hjulpet politiet med at fange nogle pædofile.
Afskyelige, modbydelige mennesker.
Har du?
Et helt almindeligt par.
I en helt almindelig Ikea-lejlighed.
Mennesker er parasitter, der bruger alt på jorden-
-for deres egen fornøjelses skyld.
Selv deres eget afkom.
Hele menneskeracen er en sygdom. Det siger jeg dig.
Ikke alle mennesker er onde.
Min far for eksempel...
Han har jo løjet for dig hele dit liv.
Du godeste. Du skræmte mig.
Kan du huske mig?
Hvad snakker du om? Selvfølgelig kan jeg huske min egen datter.
Hvem er det?
Hvad snakker du om?
Hele mit liv-
-har jeg følt mig grim-
-og misdannet.
Jeg fatter altså ingenting.
De har mobbet mig-
-så længe jeg kan huske.
Og du har aldrig sagt noget!
Man skal være sød ved andre. Du er ikke sød!
Du er vred og led. Jeg kan ikke lide dig!
-Lyt til mig. -Ja.
Jeg lytter, hvis du taler pænt, ikke vredt!
-Far! -Far...!
Far er død!
Mor er også død!
Der er ikke besøgstid nu, og I forstyrrer de andre beboere.
-Hun er ikke sød. -Hvem er mine rigtige forældre?
-Måske skulle du komme igen i morgen. -Far, hvor er de?
Far, flygt ikke. Flygt ikke!
Du skal have en lur før kaffen.
-Jeg må bede dig om at gå nu. -Far?
Kom du bare igen i morgen.
Nej, nej. Hold afstand.
Tara er ret følsom efter konkurrencen.
Hun har ikke godt af at hidse sig op.
Hvor har du været? Hvad er der sket?
Er du rigtig klog? Hvad fanden er der galt?
Hvad er der galt? Hvad har jeg gjort?
Hvad fanden laver du? For helvede!
Du flytter ud, Roland.
Hvad? Nu?
Nej, ikke tv'et. Nej...
Hvad fanden?!
Laver du sjov eller hvad?
Ligner jeg en, der laver sjov?
Nej.
Nu går jeg i seng.
Når jeg vågner i morgen...
...skal du være væk.
Har du redt min seng?
Hvad har du gjort ved køleskabet?
Indimellem har man brug for lidt privatliv.
-Jeg har smidt Roland ud. -Nå.
Jeg vil ikke leve som før.
-Er du sikker? -Jeg har intet at miste.
Du skal tænke dig godt om.
Vores måde at leve på er ikke noget let liv.
Det er hårdt.
-Men det kan være smukt. -Meget smukt.
De har ikke gjort dem fortræd.
De filmede dem bare.
Tog billeder.
Hvor kommer børnene fra?
Det ved jeg ikke.
Du lyver.
-Jeg kan ikke... -Du er bange for nogen.
Jeg har kun set ham én gang.
Patrick kender ham.
Det er altså en mand. Ved du, hvad han hedder?
Sagen har taget en uventet drejning, og du er blevet berømt.
-Du havde gjort det samme. -I er så fulde af lort.
Jeg håber, de låser dig inde og smider nøglen væk.
Hold kæft, strissersvin!
Pas på!
-Du ramte den ikke. -For helvede!
-Kør den dog ned. -Hold kæft.
-Skal jeg gå ud? -Hvad venter du på? Bøssestrisser.
Hold nu kæft...
Ud! Ud!
Stop! Politi!
-Fandens også! -Løb efter ham, for fanden!
Kan du mærke noget?
Hvad?
Nej.
Jeg var nødt til at gøre det, før han åbnede kæften.
-Er du sammen med dem? -Ja.
Det er modbydeligt!
De modbydelige mennesker kan ikke holde sig fra deres eget afkom.
-Men du hjælper dem. -Jeg hjælper dem med at skade sig selv.
Men de har ikke brug for ret meget hjælp.
Er det derfor, du har det der barn i køleskabet-
-eller hvad fanden det er?
Det er ikke noget barn.
Det er en hiisit.
Og du skal ikke være bange. Den har det fint i køleskabet.
-Hvad er det for noget? -Som sagt er det en hiisit.
Et ubefrugtet æg.
-Har du båret den? -Ja.
De kommer ud af mig med jævne mellemrum.
Det ligner måske et menneskebarn-
-men hiisitten er ikke noget barn. Dens krop er blød som ler.
De kan ikke mærke noget. De kan kun spise og sove.
-De lever ikke længe. -Hvad gør du med dem?
Du har vel hørt om skiftinger, ikke?
De tog os.
Jeg tager deres børn.
Hvad gør du med dem?
Jeg sælger dem.
Hvorfor?
De skal lide, ligesom vi har lidt.
Du er syg.
Du er syg!
Det ville jeg have været, hvis jeg var menneske, men det er jeg gudskelov ikke.
Hvad er der sket?
Jeg gik bare ud efter posten.
Og da jeg kom tilbage...
Jeg...
Du er ikke noget menneske. Mød mig på færgen?
Jeg troede ikke, du ville komme.
Undskyld.
Det er ikke for sent.
Vi har en opgave.
Vi kan føre vores art videre.
Du og jeg.
Vi skal være mange igen.
Jeg kan ikke.
Jeg forstår ikke, hvad ondskab skal gøre godt for.
Du vil altså være menneske?
Jeg vil ikke gøre nogen fortræd.
Er det menneskeligt at tænke sådan?
Måske ses vi.
Vore!
Mand over bord!
Jeg kan ikke se ham.
Han faldt i vandet.
Jeg venter i bilen.
Du er jo slet ikke så hjælpeløs.
Tina, min skat...
Vi ville bare have en lille pige, vi kunne tage os af.
Jeg arbejdede på...
...Sankt Jörgen dengang.
-Sankt Jörgen? -Ja.
Psykiatrisk hospital.
-Var mine forældre der? -Ja.
Der var jo mange af dem...
Dengang.
-Hvor længe? -De...
De overlevede ikke så længe.
Jeg var jo bare portør.
Men jeg tilbød-
-at tage mig af dig.
Kaldte de mig noget?
Ja.
Reva.
Smukt.
De er begravet på den gamle kirkegård bag ved hovedbygningen.
Tina...
Undskyld...
"Tina"...
VELKOMMEN TIL FINLAND DE 1000 SØERS LAND